תמי, לכי תפתחי, תגידי שאבא לא בבית.
מה, הם באים לקנות את האוטו, הם לא חייבים לדעת שאני אלמנה.
תגידי להם שאבא לא בבית, אבל אימא כן. זה בסדר, לכי.
שאסתי תלך. - אני לא משתפת פעולה עם זה.
שלום, אנחנו פה בשביל הפז'ו.
אבא שלי לא בבית. - מתי יבוא?
לא יודעת.
אה, זה בקשר לאוטו. יופי, בואו תיכנסו, אני אביא את המפתחות.
בעלי בדיוק יצא. -אנחנו לא רוצים להפריע. באמת לא רוצים להפריע.
אין שום בעיה. אני אביא את המסמכים. - אנחנו עובדים פה ממול.
אנחנו נחזור כשבעלך יהיה בבית, ובאמת, שיהיה לך רק יום טוב.
סלאמת.
אבא שלי נפטר מסרטן לפני שנה, שבועיים לפני ל"ג בעומר.
אני הייתי אז בת חמש-עשרה.
השבוע נגמרה שנת האבל,
ואימא החליטה סוף סוף למכור את האוטו של אבא
שעומד באותו מקום, מאז שהוא החנה אותו שם בפעם האחרונה.
אימא גם החליטה, בגלל שעם ישראל נמצא עכשיו בתקופה גורלית,
להצטרף לגרעין שמקים יישוב חדש בשומרון.
אבל לפני זה היא צריכה לעבור את ועדת הקבלה של מוטקה קופפר.
זה מוטקה.
הוא אוהב להצטלם עם אנשים חשובים.
אימא שלי תמיד אומרת שמוטקה
הוא אחד האנשים הכי משפיעים בציונות הדתית,
אבל אני חושבת שאבא שלי לא כל כך אהב אותו.
שולה, אישתו, היא חברה טובה של אימא שלי,
ויאיר, הבן הקטן שלהם הוא בשבט שלי בבני -עקיבא.
לבר-מצווה שלו אפילו שר הפנים הגיע.
טוב, ספרו לנו במה אתם עוסקים.
אני עוסק בבניין. אני מהנדס בניין. עובד בחברת בנייה.
אני סוכן ביטוח. - אני עורך דין במשרד בתל-אביב.
אני מורה לחינוך מיוחד. - אני מורה לאנגלית לכיתות ה' ו -ו'.
ספר לו גם מה אתה עושה בצבא.
בצבא אני משרת במילואים כמג"ד בשריון.
אני חושב שבימים האלה חובה בעצם על כולנו לתפוס יוזמה
ולעלות ליישובים האלה כדי לחזק אותם וליישב את הארץ.
אנחנו ממש מרגישים שזה צו השעה.
חוץ מזה שזה איכות חיים לילדים. אנו לא יכולים להרשות לעצמנו בעיר. ו...
וגם חשוב לנו שיהיה לנו בית עם דשא...
אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו בעיר. - כן, זה ברור.
אבל זו לא הסיבה העיקרית, בוא נאמר...
אם אתם הייתם בוועדת קבלה,
איזה אנשים הייתם רוצים לראות בתור שכנים שלכם?
אני חושב שאנשים כמונו.
חבר'ה כמונו.
אנשים כמונו בעיקר.
אנשים כמוכם.
את יודעת, עלייה לקרקע זה לא רק ישיבות תקנון.
זאת גם עבודה פיסית קשה. את בטוחה שתוכלי לעמוד בזה?
לבד? - אני לא לבד.
אני לא אשקר לך. מספר הקרוונים שלנו מוגבל.
ואם תיכנסי לאחד מהם,
המשמעות של זה זה פחות גבר אחד בסבב השמירות,
פחות אחד למניין.
זה משהו שאני צריך לחשוב עליו.
מניין אני לא יכולה להשלים, אבל אני יכולה לשמור.
אני לא רואה פה שום בעיה.
בסדר, רחל, תני לנו לחשוב על זה ונחזור אלייך.
חזקי ואמצי.
אני רק רוצה להגיד לכם
שזה מאוד חשוב לי להיות חלק מהעניין הזה.
מוטקה, אתה לא צריך עוד שומר,
אתה צריך מישהו שמאמין בדרך.
מישהו שיש לו את כוחות הנפש לעמוד בקשיים,
ולי יש את כוחות הנפש האלה, יותר מלרוב האנשים שאתה מכיר פה.
זה החלום שלי.
קוראים לו יוסי מוראלי. איש מקסים, רווק,
ואם את מרשה לי לתת לו את המספר שלך. הוא יתקשר אלייך.
תגידי כן, רחל, מה יכול להיות?
כבר שנה אני מתכננת את זה.
זה גם יעזור לוועדה להבין שאת רצינית.
אני מאוד רצינית, בגלל זה אמרתי את מה שאמרתי קודם.
אני רק מקווה שהם הבינו אותי.
אז התשובה שלך היא כן? אני יכולה לתת את המספר שלך?
בסדר. איך אמרת שקוראים לו?
יוסי. יוסי מוראלי.
למה את צריכה להתחנן אליהם?
אם הם רוצים אותך, הם יגידו לך, ואם הם לא רוצים אותך,
אז במילא אין לך מה לחפש שם.
מה זה אם הם לא רוצים? הם לא רוצים אותנו.
לא ראית איך הם התייחסו אלינו?
כאילו אנחנו מצורעים או משהו.
אני בכל מקרה לא עוברת ליישוב הזה. אין לי מה לחפש שם.
אז איפה את מתכוונת לגור? כי את הדירה אני משכירה.
אם תשכירי את הדירה, אני אגור ברחוב. ואני אתפרנס מזנות.
תהיה לך בת מתנחלת ובת זונה.
מה תעשי? תגררי אותי בכוח?
לא רוצה לגור ביישוב הזה עם החברים שלך.
ואני החלטתי שבכל מחיר, לא משנה מה,
השנה יהיה לי טוב.
אל תתייחסו. - תמי גרליק.
מה העניינים איתך?
תמי גרליק, מה קרה? קיבלת מחזור היום?
את מכירה אותם? - הם בשבט שלי.
תמי גרליק!
אפשר לעזור? - כן, אתה יכול להתנהג כמו בנאדם.
מה זה?
יאללה, תסתובבי, מה נעמדת?
תשמור על הפה שלך, אתה לא יודע עם מי יש לך עסק!
צודקת, צודקת מאה אחוז. אנחנו מצטערים.
בזמני לא היו כאלה בבני -עקיבא.
חמוד...
שלום.
רגע, אני לא בטוחה, אני אבדוק.
אבא, זה בשבילך, זה בקשר לאוטו.
אבא.
אימא, אבא בבית? רוצים אותו בקשר לאוטו.
אבא!
את מוכנה להפסיק עם זה כבר?! זה לא מצחיק אף אחד.
שלום.
שלום. אני יוסי.
רחל. נעים מאוד.
את רעבה? כי אני לא אכלתי כל היום. - מאוד.
פה, שבי פה.
הכל בסדר?
אני יכול להפעיל את החימום אם את רוצה. -לא, תודה, זה בסדר, נוח לי.
איך אתה מכיר... - אני יכול...
סליחה. - לא. לא. תגידי. מה רצית להגיד?
לא. רק רציתי לשאול אותך איך אתה מכיר את שולה ומוטקה.
שמעתי שאתם חברים טובים.
מוטקה ואני היינו ביחד בכרם ביבנה.
ואת שולה אני מכיר עוד מלפני זה.
כבר עשרים שנה היא מנסה לחתן אותי.
חשמל זורם בכפות ידך, אהוב אותי חלש,
אהוב אות י בכפות ידך ככה לאט נואש...
לחי, צוואר, כתף,
אהוב אותי בכפות ידך ככה לאט לאט לוטף...
אני אקח את העוף חמוץ מתוק, בבקשה. - אני אקח אותו דבר.
אולי תבחר מנה אחרת. אשים את המנות באמצע ותתחלקו.
היא אומרת שאתה אולי תיקח משהו אחר
והיא תשים את זה באמצע ונתחלק. - לא. לא. לא.
עוף זה מצוין. שתביא עוף. מצוין.
רק שתביא לנו גם לחם לנטילת ידיים.
אני לא חושבת שיש לחם במסעדה סינית.
אין לחם. תרצו מתאבנים?
אולי... יש אגרול, מרק? מרק הוונטון מצוין.
אגרול, תביאי אגרול. אגרול זה טוב.
שתביא גם אגרול. זה מצוין. אני אכלתי את זה פעם. זה מאוד טעים.
אוקיי, 5 דקות. תודה.
מקום נחמד, לא? - כן.
לאט, לאט, אהוב אות י,
כך בכפות ידיך, לחי, צוואר, כתף,
אהוב אותי בכפות ידיך, תן לי יותר ועוד ועוד ועוד.
חשמל זורם בכפות ידיך, אהוב אותי חלש,
אהוב אותי בכפות ידיך, ככה, לאט, נואש,
לאט בכפות ידיך,
לחי, צוואר, כתף,
אהוב אותי בכפות ידיך, ככה...
הפרענו לך?
לא.
נו, מה את אומרת? - על מה?
נראה לך שתרצי להיפגש איתי שוב?
זה בסדר, את יכולה להגיד לא.
אני יודע שאנחנו לא מתאימים,
אבל בכל מקרה נהניתי הערב. נהניתי להכיר אותך. באמת.
תודה.
אני הפגישה הראשונה שלך עם גבר מאז שהתאלמנת?
ואיך היה? היה בסדר?
אני חושבת שכן. אני לא יודעת. תגיד אתה.
יש פגישות הרבה יותר גרועות. - יותר גרועות מזה?
תאמיני לי.
פעם יצאתי עם מישהי, רווקה, ככה, בפגישה עיוורת,
וכשבאתי לאסוף אותה התברר
שכבר שידכו אותנו פעם לפני כמה שנים.
מה, אתה לא זכרת את השם שלה? - לא.
גם היא לא. - איך אפשר לזכור כל כך הרבה שמות?
למה, בכמה פגישות מדובר? כמה נשים פגשת?
מאות.
אבל הפסקתי עם זה.
בשנתיים האחרונות בערך הפסקתי להגיד כן.
למה?
כי די, זה לא עבד.
לא היה נעים כבר.
הרגשתי שאנשים מתייאשים ממני.
האמת שגם אני די התייאשתי.
והפעם? - מכירה את שולה. היא לחצנית כזאת.
חשבתי שהיא כבר התייאשה ממני,
אבל הפעם היא באה עם העניין הזה שלך, אני חייב להכיר אותך...
אז לא היה לי נעים, הסכמתי.
וזהו.
ואת בסדר גמור.
יאללה, בואי ניקח אותך הביתה.
שיהיה בהצלחה, רחל,
ורק אל תיכנסי לייאוש, בסוף הכל יהיה טוב, אני אומר לך.
ואם פעם תרצי הסעה לאנשהו, תתקשרי.
בסדר, תודה. - לילה טוב. -לילה טוב.
אסתי, אסתי, תיזהרי לא ללכת יחפה פה עכשיו.
מה?
מה את עושה?!
אצלי בבית לא נועלים דלתות.
את רוצה פרטיות, תתחתני.
תמי, תיזהרי לא ללכת יחפה פה.
תגידי, את נורמלית?
את פסיכית לגמרי. מה יש לך? צריך לאשפז אותך.
נשבעת לך, אני קוראת למשטרה שיבואו לקחת אותך מפה.
בסדר. תמי, תביאי לי את הפח. - תגידי, זה נראה לך נורמלי?
מה את עוזרת למטורפת הזאת?
נראה לך שזה מזיז לי? אני אראה לך מה זה פרטיות.
הצילו, יש פה אישה מטורפת. שמישהו יקרא למשטרה. הצילו!
אם את לא נכנסת הביתה, אני מנפצ ת לך את הגיטרה.
אם את נוגעת לי בגיטרה, אני מתפשטת פה שכל השכונה תראה.
נראה מה יגידו על זה בוועדת קבלה שלך.
שלום.
אבא שלי במילואים. תתקשר בעוד חודש.
החלטנו לקבל אותך לגרעין.
אבל לתקופת ניסיון.
אני נורא מצטער, רחל, אבל את צריכה להבין.
יישוב זה כמו שתיל. שתיל קטן.
יותר מדי רוח, יותר מדי גשם, והשתיל מת.
ככה שלפני שאני שותל אותו באדמה,
אני צריך לוודא שהשתיל ממש חזק. שכל המרכיבים שלו במיטבם.
אני רוצה להבין, אני עולה לקרקע או לא?
לפני העלייה נעשה הצבעה בין החברים.
יש עוד אנשים בתקופת ניסיון?
לא.
אל תדאגי, רחל, אני בטוחה שיקבלו אותך בסוף. אין לך מה לדאוג.
דיברת עם יוסי?
הבנתי ממנו שאת לא מעוניינת.
בכל זאת רציתי להגיד לך תודה. אני שמחה שעשיתי את זה.
גם אני שמחה.
תזכרי שזה נישואים שניים, רחל, אל תצ פי לניצוצות.
את צריכה להכניס לעצמך לראש שאת מחפשת,
אני לא יודעת, ידיד טוב שיהיה איתך.
הוא לא צריך להיות אביר על סוס. שיהיה מענטש, זה הכל.
תראי, יש לי עוד מישהו בשבילך,
אבל אני לא רוצה להטריח אותו סתם.
יכול להיות שזה מוקדם מדי ואת עוד לא מוכנה. -אני מוכנה.
קוראים לו משה וינשטוק, הוא גרוש.
מוטקה מכיר אותו מהצבא, הוא היה חזן צבאי.
הוא איש מאוד מרשים ואמיד,
מזמינים אותו בכל העולם לעבור לפני התיבה.
את מכירה אותו? - לא.
אבל אני חושבת ששמואל פעם הלך לראות אותו באיזה ערב חזנות.
אז זה נשמע לך מתאים?
אני חושבת שכן. אני... - טוב, אני אדבר איתו.
אבל, רחל, אני חייבת לדעת שאת רצינית.
הוא לא אחד שמטרטרים אותו סתם. זה לא מיניוסי הסעות.
בסדר. הבנתי.
זה קצת צורב, אבל אל תיבהלי.
צריך להיות עם זה עשר דקות.
תיזהרי לא לאכול את זה...
ככה כל החיים?
הלוואי, עוד מעט יגדל לך זקן גם.
אבל אל תתבאסי. זה ידוע שלבנות שעירות יש יותר שכל.
אני מעדיפה להיות טיפשה אבל בלי זקן.
לפחות קיבלת את הצבע של אבא.
תארי לך מה זה להסתובב עם שפם כמו שלי ושל אימא.
די, תשלימו כבר.
את יודעת למה אבא מת מהר?
הרי הרופאים אמרו שיש אנשים שחיים שנים עם המחלה הזאת.
הוא ידע שלאימא אין כוח לטפל בו.
תמי.
תמי, בואי לאכול.
"אני יודע שאתם לא אוהבים לשמוע ציונות.
"אבל בכל זאת כמה מילים נקיות.
"אנחנו יוצאים למבצע במרחק של אלפי קילומטרים מהארץ,
"כדי להציל ישראלים.
"וזאת רק בגלל שהם ישראלים. ויהודים.
"ואם אנחנו לא נעשה את זה, אף אחד אחר לא יעשה את זה בשבילנו.
"זה מבצע ארוך, ומסובך,
"ואני רוצה להדגיש
"שהצלחת המבצע, או כישלונו,
"תלויים רק בנו. שיהיה בהצלחה.
"ברוך דיין אמת.
"יוני מת".
גוזלן, יא מטורף, שלא תעיז להראות את הפנים שלך בסניף. הבנת?!
רחל? - כן. משה.
משה. משה וינשטוק. נעים מאוד.
אני מאוד מקווה שלא חיכית הרבה זמן. - לא.
מלון נחמד. לא? אני מאוד אוהב אותו.
אקסקלוסיבי. לא פנצי שמנצי.
יש פה עוגה. עוגת גבינה. זה משהו.
אני לא אומר את זה סתם. זה משהו בינלאומי.
את חייבת לטעום.
אתה בא לפה הרבה? - אפשר לומר שמכירים אותי פה.
שולה אמרה לי שאתה חזן. - חזן. נו, חזן.
שליח ציבור. לא צריך להגזים.
כל נדרי ואסרי...
זה הקטע שאני מאוד אוהב. זה נוסח של אבא שלי.
ושבועי...
וחרמי...
נו, בוא כבר, מה אתה מפחד?
אני לא מסתבך עם אימא שלך.
נו, בוא כבר. אין פה אף אחד. - נפלת על הראש?
אני לא נכנס לחדר הזה. אין לי מה לעשות בחיים?
מה יש לך, בוא. - בואי למטה.
לא רוצה לרדת למטה. מה אכפת לך מהחלון הזה?
די, אסתי, אני לא צוחק, אני הולך.
טוב, לך.
אל תהיי משוגעת, אנחנו לא יכולים להיות פה עם הדלת ככה.
אימא שלך צריכה לבוא.
טוב, בסדר. מישהו מכריח אותך להישאר פה? לך.
נשבע לך, את יותר פסיכית מאימא שלך.
מה אתה מפוצ ץ כדורים באמצע הסניף? מה, אתה פסיכי?
אבל איזה פיצוץ, אינעלדינו. - הוא יעיף אותך.
מה יש, תמי גרליק, לא נאה לך להגיד שלום?
מה אנחנו, אוויר?
אם היית אומר לי שלום, הייתי עונה לך.
טוב, נו, מה נעמדת לנו פה עכשיו? יאללה, לכי.
בוא'נה, חתיכת ילד מפגר. עזבי אותו, תמי.
הבנאדם פסיכי. את יכולה להישאר.
מה היא מסתכלת עלינו ככה? - מה אתה מגרש אותה?
בא לי. - יופי.
זה בסדר. אני במילא צריכה ללכת.
תמי גרליק, זה נכון שאת נותנת? תמי גרליק.
די. כמה רעש אתה עושה.
חכי רגע, תמי.
היי.
רק רציתי להגיד לך שלא תיקחי ללב על מה שהיה.
הגוזלן הזה לא שפוי.
זה בסדר. אבל תודה.
מי זה החייל הזה שהיה איתכם אז?
מי? אילן? - סתם, זה אח של יניב.
אין לו חברים בגיל שלו אז הוא נדבק אלינו.
זה לא שלכם אני מקווה.
דווקא כן.
זה בסדר, אתה יכול לשבת.
כבר שנה לא נגעו בו.
בטח כבר הלך המצבר.
אתה מבין במכוניות? - קצת, למה?
אין כלום. המצבר מת.
לא רק המצבר מת.
זה מוזר לך?
למה לא רצית שנבוא אלייך שישבת שבעה?
מי אמר שלא רציתי?
זה מה שאמרו.
יאיר ואיילה היו באים לסניף, מסתודדים בצד,
ואז הם היו בוחרים את המשלחת לניחום אבלים.
מי שלא נבחר היה נשאר לפעולה עם כל הזיגיים של השבט.
אז נשארת עם הזיגיים?
הזיגיים והצ'חצ'חים.
אבל אחר כך הלכתי הביתה.
ככה זה, כשיאיר ואיילה ענבל ואת לא שם,
אין פעולה. את לא יודעת את זה?
זה מצחיק.
אני תמיד בטוחה שאיפה שאני נמצאת הכי פחות מעניין.
חבל שלא באת לנחם, היית רואה שאני צודקת.
אמרו שאתם לא רוצים שיבואו הרבה אנשים.
דווקא רציתי שתבוא.
אני צריך לזוז.
נראה אותך במדורה? - לא בטוח שאני עושה מדורה עם השבט.
למה?
נראה לי שהשנה נעשה לבד. כל הזיגיים והצ'חצ'חים.
חבל. זה היום הולדת שלי בל"ג בעומר.
מה, בדיוק ביום של ל"ג בעומר?
לפי התאריך הלועזי זה יוצא יום קודם.
יום קודם לא נחשב.
ביי.
הזמנת הסעה? - תודה.
העולם זה כמו תיבת נוח.
אתה לא בזוג, אתה נשאר בחוץ.
מה רע בחוץ?
אולי לגברים יותר קל.
שתדעי לך, אני מסתכל עלייך וחושב איזה מזל יש לך.
שיש לך שתי בנות, שיש לך בית יפה ויש לך קהילה.
זה הרבה.
ואת עוד צעירה ויפה.
אני כנראה שילדים כבר לא יהיו לי.
יש לי כמה חברים...
לא היה לך אף פעם קשר רציני עם אישה?
כל הנשים האלה שפגשת?
אני נמשך לנשים, אם זה מה שאת שואלת.
לא. ברור. לא חשדתי. רק לא הבנתי.
אבל אף פעם לא קיימתי יחסי מין עם אישה.
וואו.
כשהייתי בישיבה, אמרתי נחכה עד החתונה.
וזה לא קרה.
אני מצטער. אני לא רציתי להביך אותך.
זה לא משהו שבדרך כלל עולה בשיחה. - אתה ממש לא מביך אותי.
ההורים שלך בחיים?
אחים? אחיות?
יש לי שלוש אחיות. כולן כבר סבתות.
אז אתה בקשר עם האחיינים?
כשהם היו ילדים, אני הייתי הדוד החברמן.
זה שמביא מתנות.
אבל בשנים האחרונות זה כבר לא ככה.
הם עסוקים בעניינים שלהם.
כולם עסוקים.
מה אתה עושה בשבתות?
ישן.
טוב, אני אזוז אני חושבת. כבר מאוחר.
לילה טוב, יוסי. - לילה טוב, רחל.
אם תרצי הסעה לאנשהו, תתקשרי. - בטח.
לילה טוב. - לילה טוב.
יום הולדת שמח, תמי. - תודה.
אין בעד מה. זה היום הולדת שלך.
אני גם חושבת שזאת הזדמנות נהדרת בשבילנו לשבת ולדבר.
יכול להיות שמאז שאבא מת אני לא עשיתי מספיק
בשביל לדעת מה עובר עליכן, אבל אני רוצה לתקן.
אני רוצה לשמוע כל מה שיש לכן לומר, אני רוצה, ממש,
שתגידו כל מה שיש לכן על הלב. שתוציאו.
תמי, את רוצה להתחיל?
שאסתי תתחיל.
בשנה האחרונה את ירדת מהפסים לגמרי.
הקטע הזה עם הדלת, את יכולה להסביר לי מה זה היה?
כל היישוב הזה, אבא בחיים לא היה עובר לשם.
הוא בטח לא היה מתחנף אליהם כמו שאת עושה.
אם יגידו לך בוועדת קבלה שלהם ללכת ערומה ברחוב הפסגה,
את תעשי את זה והדבר האחרון שיעניין אותך זה מה עובר עלינו.
זה מה שיש לי על הלב.
תמי?
אני יודעת שקשה לך, אימא,
אבל לפעמים אני מרגישה ש...
מרוב שאת מתאמצת להראות לכל העולם שאנחנו בסדר,
את מתעלמת מזה שגם לנו יש רגשות.
אנחנו לא יכולות לנהל את החיים שלנו לפי מה ששולה ומוטקה קופפר קובעים.
בטח, בטח, בטח. אני אקח את זה לתשומת לבי.
אני רק רוצה שתדעו
שאתן הדבר הכי יקר לי בעולם.
וחוסר ההתחשבות שלכן, וחוסר שיתוף הפעולה שלכן...
אני מרגישה פשוט שאתן עושות לי דווקא,
אני מרגישה שאתן מאשימות אותי שאבא מת.
לא, כי אתן צעירות, אתן לא מבינות, אני גם מאוד מקווה שאתן לא תבינו.
אבל אני רוצה שאתן תבינו את זה
שאנחנו עכשיו חיות תחת זכוכית מגדלת.
אני רוצה שתבינו, שאם לא מקבלים אותי ליישוב החדש,
אז אני נשארת כאן בלי זוג אחד של חברים.
מה שאתן עושות זה פשוט יורקות לי בפרצוף.
לא, כי אם אתן רוצות להישאר גם בלי אימא,
אז זאת בפירוש הדרך. - אין לי כוח לזה.
יום הולדת שמח, תמי.
אז באת?
לא, אבל הבאתי לך מתנה ליום הולדת.
תודה.
תעשי ככה עם היד.
"יום הולדת שמח, רפי"
תודה.
טוב, יאללה, מחכים לי במדורה. ביי.
ביי.
שישו ושמחו בשמחת תורה,
שמעון פר ס בן זונה
שישו ושמחו בשמחת תורה,
שמעון פר ס בן זונה.
קד ש חייך, קד ש חייך, קד ש חייך בתורה,
וטהרם וטהרם טהרם בעבודה.
בנים. -ביג יע כפיך כי תוכלה, אשריך וטוב לך.
בנות. -ביג יע כפיך כי תוכלה, אשריך וטוב לך
נו? הבנתי ממשה שהיה מאוד מוצלח.
מה, זה מה שהוא אמר לך? - הוא רמז שיש על מה לדבר,
אבל הוא לא רצה לספר לי יותר מדי. ספרי לי את.
נכון שחוויה לפגוש אותו?
אני מאוד מופתעת שזה מה שהוא אמר לך.
את רואה?
עוד מעט לא נדע איפה למצוא אותך מרוב שתסתובבי איתו בעולם.
כמה זמן נראה לך הוא יכול להתעסק עם הגזע הזה?
כל החיים.
רוצה ללכת למדורה של רפי?
עכשיו?
מה איכפת לך? נגיד לרפי שלום ונחזור.
לא יודעת.
במילא אף אחד לא מתייחס אלינו פה.
לא. עזבי. לא בא לי.
טוב, אני הולכת.
ילדונת חמודונת הורידי הכותונת,
ואם את מזיעה, הורידי חזייה,
יבוא מלאך שמיים ישק לך בשדיים...
אולי נחזור. פתאום לא בא לי.
מה לחזור? אנחנו כבר פה.
לפחות נגיד להם שלום.
טוב, אבל אם אני רוצה ללכת, את באה איתי.
אני לא חוזרת לבד.
תמי הזונה פתחה את העונה
כולם עומדים בתור עם זין של חמור.
ענבל הזונה פתחה את העונה,
כולם עומדים בתור עם זין של חמור
פה אני עובר, ניצב ליד האבן,
כביש אספלט שחור, סלעים ור כסים,
ערב אט יורד, רוח ים נושבת,
אור כוכב ראשון מעבר בית מחסיר.
באב אל וואד, לנצח זכור נא את שמות ינו,
שיירות פרצו בדרך אל העיר...
בקיצור, הוא משלם לה את הכסף,
ההיא באה, מפשיטה אותו, ההוא תוקע אותה וזה, גומר.
ההיא מתלבשת, מתחילה ללכת, ההוא עושה לה, הא, רגע,
יעני זה היה זיון רגיל, מה היה ספרדי בזה?
אומרת לו, וואלה צודק. נכון, שכחתי.
הולה!
יאללה, איזה אפסים, אתם לא מבינים בדיחות.
לא, דווקא מצחיק. אחלה בדיחה.
עוד אחד, אותו שפן הולך ביער. מקום אחר ביער.
רגע רגע, חכה שניה. די אתה עם השפן שלך.
אולי לבנות יש איזה בדיחה.
תן להן רגע להתבטא. מה אתה קופץ?
יאללה, שחררי לחץ. יש לך בדיחה, ספרי.
אני בליינד צוחק. הנה, אני כבר צוחק.
טוב, יש לי בדיחה.
הופה. -אני לא מאמינה. - לא כל כך מצחיקה, אבל לא משנה.
גבר אחד מחליט להפתיע את אישתו וקונה לה ליום הולדת ג'קוזי.
האישה שמחה, ונותנת לו נשיקה,
ושניהם מתפשטים, נכנסים לג'קוזי,
משתכשכים במים.
פתאום יש צלצול בדלת.
אז האישה קמה, שמה את החלוק,
ויוצאת לראות מי זה.
כשהיא פותחת את הדלת זה השכן מלמעלה, מר כהן.
מר כהן מסתכל עליה עם החלוק שקצת פתוח ואומר לה:
לא ידעתי שאת כל כך יפה.
אני אתן לך מאה דולר, אם תפתחי עוד קצת את החלוק למעלה.
רק קצת. סנטימטר.
אז היא פותחת את החלוק קצת למעלה,
מר כהן מסתכל ונותן לה מאה דולר.
וואי, זו בדיחה ממש מטומטמת.
לא. למה? -תמשיכי. לא עוצרים בדיחה באמצע. זה חוק.
טוב.
אז מר כהן מסתכל לכיוון של הרגליים שלה.
אם תפתחי קצת את החלוק למטה,
אני נותן לך עוד מאה דולר.
רק טיפה תפתחי. - רגע, מה עם הבעל כל הזמן הזה?
מה, הוא לא שם לב שאישתו פותחת למטה? -שתוק! די!
אתם לא מכירים את זה?
ממש כולם הגיעו.
היה מוצלח, לא? - זה תמיד מוצלח.
חבל שלא הזמנו את משה וינשטוק הערב.
טוב, הוא לא בגרעין.
אבל אולי רחל תשכנע אותו להצטרף אלינו.
היה ממש מוצלח היום. - היה מוצלח. נכון?
לילה טוב. - אני שמחה שבאת.
תודה רבה. -נתראה מחר בצעדה. - כן, בטח.
לילה טוב. - לילה טוב.
יוסי? הערתי אותך?
זאת רחל.
שלום.
אני מתקשרת כי חשבתי אולי אתה רוצה מחר לבוא לצעדה איתי?
סחתיין. לא ידעתי שלבנות יש בדיחות כאלה. -תתפלא.
משוגע. בנות פי שמונה יותר מיוחמות מבנים.
מה אתה חושב. מה, לא ככה?
אם הייתי יודעת איך זה אצל בנים, הייתי אומרת לך.
אני לא מאמינה שאת עונה לו.
טוב, קר לי. אני רוצה לחזור.
יש לי מעיל באוטו. רוצה?
בטוחה? - את באה?
תישארו קצת. חבל שתלכו.
עד שהאש תכבה ואז נלווה אתכן.
בסדר?
אם את רוצה, את יכולה לשבת באוטו להתחמם.
בואי שנייה הצידה. - מה, למה ללכת?
עד שהאש תכבה, ואז נלך. אני מבטיחה.
טוב, אני באוטו.
חולצה בחוץ, בלי גומיות,
אז הוא לא מבין מאיפה באתי לו בכלל.
כאילו אני איזה מילואימניק. הוא עושה לי,
חייל, גש הנה. אני, בלי לחשוב בכלל, מתחיל לצלוע.
סליחה. איכפת לך אם אני שם את היד?
נראה לי שנכבה האש. לא?
רגע, ממי, לאן את הולכת?
נראה לי שאני צריכה ללכת.
יניב, קפוץ שניה תביא את הג'ריקן. תעשה טובה.
חכי רגע, לאן את ממהרת? - תעזוב אותי, אני רוצה ללכת.
בסדר. אמרנו עד שתכבה האש. עוד לא נכבה.
יניב, שפוך קצת, נראה אם נכבה. - תעזוב אותה, אילן.
שפוך כבר!
מה? כולה נשיקה. לא קרה כלום.
את בסדר?
תעני לי רק אם את בסדר או לא. שלא תתחילי לצעוק פה פתאום.
את בסדר?
אני רוצה ללכת. - אין בעיה.
מישהו עוצר אותך?
ומה עם האחרים?
להם לא מגיע נשיקת לילה טוב?
מה עם גוזלן, לא מגיע לו?
ואח שלי, לא מגיע לו?
יאללה, גוזלן, נראה מה אתה שווה.
אני מחזיק אותה, מה שאתה רוצה תעשה.
תעזוב אותה, אילן, אני רציני, אתה תסתבך.
היא מסכימה. מה אתה נלחץ?
נכון שאת מסכימה?
בשביל מה היא באה לפה?
הנה, אתה רואה, היא מסכימה.
מה אתה חושב, ככה זה עם נשים.
בהתחלה אומרות לך לא אבל אחר כך נהנות מזה.
מה אתה חושב, שהיא לא רוצה?
בטח שהיא רוצה. היא רק לא תגיד לך שהיא רוצה.
נעים, לא? את רואה, זה לא כל כך נורא.
אתה לא רואה שהיא בוכה?!
נו, תעזוב אותה, גוזלן. תעזוב אותה!
מה אתה צועק? מה, אתה אבא שלה?
משחקים קצת. לא קרה כלום.
הנה. אני עוזב אותה.
אם היא נוגעת לי בזין, אני עוזב אותה.
נשבע.
רק תגעי בו לשניה ואני עוזב אותך.
מה איכפת לך? בלי כוח, נגיעה קטנה.
זה הכל.
תשכנע אותה שתגיד כן, ואני עוזב אותה.
מה כבר יכול להיות?
הנה, אני גם נותן לה עשר שקל.
יאללה, תמי.
אני משחרר אותך אחרי זה מיד. נשבע לך.
רק נגיעה קטנה והכסף נשאר אצלך.
אל תהיי קשה.
ואחרי זה אתה נשבע שאתה עוזב אותה?
נשבע. נשבע באימא שלי.
את מסכימה?
תמי! תמי!
תמי! תמי! תמי!
מה המצב, רפי, הכל בסדר?
שמע, אני מצטער על המכה מקודם.
רציתי להגיד לך משהו.
עדיף לזיין איזה פוסטמה מלצאת שטינקר.
אני מקווה שאתה מבין את זה.
את תמי, לא? - כן.
אני יוסי.
אני יודעת.
אימא שלך ביקשה שאני אסיע אותה הבוקר לצעדה.
אז אני מחכה לה.
לקרוא לה? - לא.
קבענו בעוד עשר דקות. הקדמתי פשוט.
אני לא רוצה שתילחץ.
היית במדורה כל הלילה? - כן.
איזה כיף לך. איך אני מתגעגע לימים האלה.
אני מקווה שנהנית. - מה?
איילה ליפשיץ ויאיר קופפר חזרו לפני שעתיים.
את יכולה להסביר לי איפה היית עד עכשיו? -עם ענבל.
מה זה, ישבת בתוך המדורה?
דרך אגב, ההסעה שלך הגיעה.
איך היה אתמול? - דווקא נחמד. חבל שלא באת.
הזמינו רק את הגרעין של גבעות, לא?
אולי לא נלך לצעדה?
באמת? - כן.
אז לאן את רוצה ללכת? - לא יודעת.
אולי למקום עם פחות אנשים.
יש לי מקום.
שלום לך. - שלום.
תמי בבית? - כן. אתה רוצה להיכנס?
אני אקרא לה.
איך קוראים לך? - רפי.
שניה, רפי.
אני לא יודעת. היא לא עונה לי.
אתה רוצה אולי לחזור אחרי צהריים? - לא. זה בסדר. תודה.
ביי.
את מתגעגעת לבעלך?
הבנות מתגעגעות.
ואת?
אני מתגעגעת לזה שיש גבר בבית.
אבל הנישואים שלי לא היו משהו. התחתנתי כל כך צעירה...
אז למה נשארת איתו?
לא יודעת.
הוא היה טוב אליי.
מה זה כל השאלות האלה? - סליחה.
לא, זה בסדר. אתה יכול לשאול.
לא איכפת לי.
מה אתה רוצה לדעת?
הוא ידע שאת לא אוהבת אותו?
אני חושבת שכן.
עוד שאלות.
יש לי עוד שאלה אבל אני מפחד מהתגובה שלך.
תשאל. מקסימום אני לא אענה.
את חושבת שיש סיכוי שתשכבי עם גבר בלי שתהיי נשואה לו?
אתה מאוד ישיר. - סליחה. לא הייתי צריך לשאול את זה.
ואם אני אשאל אותך את אותה שאלה?
אני החלטתי שכן.
איפה תמי? - היא בחדר שלה.
תמי, תמי, נעלת את הדלת?
להביא לך את הפטיש?
תמי, תפתחי רגע. - היא נעולה שם מהבוקר.
תמי, את בסדר?
מה זאת אומרת מהבוקר? - מהבוקר זה מהבוקר. מה לא הבנת?
תמי, מה את נועלת? את יודעת שלא נועלים אצלנו דלתות בבית.
מצטערת.
מה זה, את לא רוצה להחליף בגדים? להתקלח?
אני עייפה. מחר, בסדר, אימא?
מישהו בשם משה וינשטוק התקשר. פעמיים.
הוא אמר לי להגיד לך שהוא יבוא מחר לסיור שטח הזה שלכם.
אז מה אמרת לו? - אל תדאגי, לא הרסתי לך.
ושבו בנים, ושבו בנים לגבולם
ושבו בנים, ושבו בנים ושבו בנים לגבולם
איזה מין חור זה?
מוטקה, לא יכולתם להתנחל במקום יותר קרוב לעיר?
מה יש, רמאללה זה לא עיר?
למה הלכת?
במילא לא שומעים כלום ברוח.
תתחילי להתרגל. את יודעת איזה רוחות יש פה בלילה?
יש כל מיני שמועות על מה שהיה במדורה של רפי.
על מה אתה מדבר? - שמועות.
ורק רציתי להגיד לך שאני לא מאשים אותך או משהו.
ואם את רוצה לדבר על זה, אז את יכולה לדבר איתי.
פשוט נראה לי שאם אנחנו הולכים לגור יחד ביישוב הזה, אז...
כדאי שנדבר קצת.
מה שמעת? איזה שמועות? - כל מיני דברים.
תגיד. אני רוצה לדעת מה שמעת.
את לא יודעת?
לא.
שנתת להם.
שנתתי להם?
אבל אמרתי לך, אני לא מאשים אותך.
זה... זה טבעי.
יאיר, מה אתה עושה?
מה, אתה נורמלי? מה אתה עושה?
חשבתי שאת רוצה. - אידיוט!
מה קרה?
שלום.
זה לא בסדר. למה לא מודיעים שיש פה פרות?
איזה יופי.
תמי, תעלי הביתה, אני כבר באה.
לילה טוב.
אני מצטערת, אני לא תכננתי את זה שמשה וינשטוק יבוא,
אבל לא יכולתי לפגוע בו. - אני יודע. זה בסדר.
למרות שלא נראה לי שווינשטוק הוא מסוג האנשים שנעלבים כל כך בקלות.
שמת לב.
הוא הזמין אותי לקונצרט שלו.
ואת הולכת? - אני לא יודעת.
אמרתי לו שאני צריכה לבדוק אם אני יכולה.
זה נורא מצחיק, אתה יודע...
שמואל בעלי רצה להיות חזן. הוא נורא אהב חזנות.
גם היה לו קול מצוין.
אבל נורא התבייש להתחזן לפני אנשים.
איך אני שנאתי את זה. הוא היה מנסה לסחוב אותי לכל מיני הופעות.
היינו רבים ובסוף הוא היה הולך לבד.
תלכי לקונצרט הזה.
דווקא שמעתי שהוא חזן לא רע.
אני צריכה לעלות. - בסדר.
אם תצטרכי הסעה לאנשהו... - אני אתקשר.
אני יודע שאת מחכה למישהו יותר טוב ממני.
אני אפילו יכול להבין את זה. אני רק רוצה שתדעי שאני אוהב אותך.
אני חושב שאת אישה מיוחדת.
זה בסדר. את לא צריכה לענות לי.
לילה טוב. - לילה טוב.
אני לא מחכה לאף אחד יותר טוב ממך. אל תגיד את זה אף פעם.
אתה הבנאדם הכי נחמד שפגשתי בחיים.
אז למה את מחכה?
אני לא יודעת.
אני מחכה להתאהב.
אני בת ארבעים ושתיים, אף פעם לא התאהבתי.
שולה אומרת שאני לא צריכה לצ פות לזיקוקי דינור,
אבל זה בדיוק למה שאני מצפה.
את כל כך עסוקה בעצמך שאת לא שומעת אפילו מה יוצא לך מהפה.
לילה טוב, רחל.
מה זה? - איזה קטע.
אימא שלי תמות.
כל מועמד מתחייב בכתב שיש באפשרותו
לעמוד בתשלום המיסים החודשיים של היישוב. -לא, רגע, רגע,
אני לא חושבת שזה התפקיד שלי לבדוק לאנשים את חשבון הבנק שלהם.
לא לבדוק בבנק, אבל אפשר לבקש שיחתמו על הצהרה
שהם יעמדו במיסים של היישוב.
בשביל זה יש ועדת קליטה, לא?
כן, אבל מה שזה אומר שמראש אנשים שאין להם כסף לא יוכלו להתקבל ליישוב.
אני רוצה להבין. זה המסר שאנחנו רוצים להעביר?
זה לא עניין של מסר. זה עניין של ניהול הגיוני.
את הולכת להקים יישוב שעלות המחייה בו מאוד נמוכה.
אשכובית או קרוון כמעט ולא עולה כלום.
אם את רוצה לשמור על הרמה של השכנים שלך, את חייבת להבין
שמי שמחליט לגור ביישוב
לא עושה את זה כי זה הפתרון הכי זול בשבילו. הבנת?
כן, אבל המטרה שלנו זה לא רק ליישב את הארץ,
אנחנו רוצים גם לאחד את העם.
אז שאמנה תוסיף סעיף של איחוד עם.
אני לא הולך לגור בתיז אל נבי בשביל לגור בשכונת עוני.
זה כל הרעיון. יישוב אידיאולוגי. פשוט.
ואת, רחל, צריכה להיות הראשונה שיודעת על מה אני מדבר.
אתה מוכן להגיד לי מה זה צריך להביע?
כדאי שתעשי טיול בשכונה. זה מרוח על כל הקירות.
תתנחמי בזה שאלו השנים הכי מבאסות בחיים. מעכשיו זה רק ילך וישתפר.
כמה שנים בדיוק יש לי עד שהחלק המבאס נגמר?
שנתיים, מקסימום שלוש.
את צריכה פשוט לקחת אוויר ולסתום את האף עד סוף התיכון.
אחר כך ללכת לעשות שירות לאומי במצפה רמון או משהו.
כמה שיותר רחוק מפה.
לא כמוני. אם אבא לא היה מת, הייתי הולכת לשרת באילת,
או במצרים אפילו.
איך שנאתי שהוא היה מעשן.
אני כל כך מתגעגעת אליו.
אני יודעת. גם אני.
כל פעם שאני חושבת עליו, אני נזכרת איך אימא הייתה מטריפה אותו.
איזה מסכן.
את רוצה לספר לי מה קרה במדורה?
אסתי... אסתי, קומי.
מה את רוצה? - אני צריכה את העזרה שלך.
מתי את חוזרת היום?
את מדברת אליי? - כן, אני רוצה שנקנה לך סנדלים.
אין לי זמן היום. - אז תמצאי זמן.
את מוכנה לדבר איתי רגע? - אני מאחרת.
לא נורא. תאחרי. אני רוצה לדבר איתך.
אני לא כועסת עלייך. אני רק רוצה לדעת מה קרה שם במדורה הזאת.
תמי, אם את לא תספרי לי, אני לא אוכל לעזור לך.
אם מישהו פגע בך, אני חייבת לדעת מזה.
אימא, אני מתחננת. אל תעשי כלום. - זה בדיוק הדבר שמכאיב לי.
שלא באת לספר לי את זה כשזה קרה. מה אני, אויבת שלך?
טוב לדעת שזה מה שכואב לך.
אני לא צריכה שתעזרי לי. - למה את מדברת אליי ככה?
מה זאת אומרת, את לא צריכה עזרה? עוד פעם את מנסה להעניש אותי?
החיים שלי לא מספיק קשים?
אני צריכה לשמוע גם משולה קופפר שהבת שלי זונה.
תגידי, את יודעת איפה אני ביליתי כל הלילה?
אני הלכתי ומחקתי כתובות מהקירות.
תודה רבה על העזרה.
אני רוצה לדעת איפה היו כל המדריכים כשזה קרה.
איך יכול להיות שאני שולחת ילדה תמימה, בת חמש-עשרה,
למדורה של בני -עקיבא
ומסתבר שכל הלילה היא הייתה עם חבורה של פושעים?
זה לא יעבור בשקט.
אני אומרת לך, אף אחד לא יצא נקי מהסיפור הזה. אני מבטיחה לך את זה.
הלו.
לא, אבא שלי מת לפני שנה. אם אתה רוצה לקנות את האוטו שלנו,
אתה תצטרך לדבר עם אימא שלי. בהצלחה.
אנחנו יודעים במי המדובר וזה בטיפול.
תאמיני לי שזה בטיפול.
זאת לא הפעם הראשונה שאנחנו נתקלים בבעיות איתם.
מה זאת אומרת, לא הפעם הראשונה? אז מה הם עושים בסניף?
למה עד עכשיו... - זה לא כל כך פשוט, רחל.
זה לא שהם באו לסניף, הבת שלך הלכה אליהם.
אנחנו לא יכולים לשלוט בכל מה שקורה מחוץ לכותלי הסניף.
אבל מה אני אמורה לעשות? מחר זה יקרה לילדה אחרת, לא?
עובדה שזה לא קרה לילדה אחרת.
מוטקה, אני הולכת למשטרה.
ואת תצטערי על זה כל החיים שלך.
את באמת רוצה שאיזה שוטר יתחיל לתחקר את כל בני השבט של תמי?
את הרי גם לא יודעת בדיוק מה קרה שם.
דברים כאלה לא מוציאים החוצה.
תאמיני לי, זה יגיע לעיתונות
וכל העולם ידבר על הילדה המופקרת מבני -עקיבא
שפיתתה את הבנים בשבט שלה. - היא לא פיתתה אותם.
היא לא מופקרת והיא לא פיתתה אותם. - זה לא מה שאמרתי.
אמרתי שזה מה שיגידו אם זה יצא.
אז מה אני אמורה לעשות?
כלום. זה יעבור, רחל.
אני מבטיח לך.
הבט משמיים, הבט משמיים,
הבט משמיים וראה,
כי היינו לעג וקלס
לעג וקלס
בגויים,
הבט
משמיים וראה,
הבט
משמיים
וראה
כי היינו לעג
לעג וקלס
בגויים.
הבט משמיים וראה
כי היינו לעג, לעג וקלס
בגויים.
נחשבנו, נחשבנו כצאן
כצאן לטבח יובל
להרוג ולאבד ולמכה ולחרפה
הבט משמיים וראה
נחשבנו, נחשבנו כצאן
נחשבנו כצאן...
יוסי, זאת רחל.
אני צריכה הסעה דחופה.
לא יודעת, איפה שהוא ברחביה...
וראה.
את בסדר? - לא.
אני מצטערת. אני אישה כל כך רעה. - את לא.
אני פוגעת בכל מי שנמצא לידי, בשמואל, בבנות שלי, עכשיו בך.
משהו לא בסדר איתי. - לא נכון.
אתה זוכר מה אמרת לי באותו ערב מתחת לבית שלי?
אני מנסה לשכוח. - אל תשכח.
אני רוצה שתאהב אותי.
אבל אני כבר אוהב אותך.
אני הולכת להעיר אותן.
אתן מכירות את יוסי, נכון?
אסתי, את לא מכירה את יוסי. יוסי, אסתי, אסתי, יוסי.
ויש שני דברים מאוד חשובים שאני רוצה לדבר עליהם.
הדבר הראשון...
אני רוצה לדעת מה דעתכן על היישוב החדש.
לפני שמוטקה עושה את ההצבעה שלו,
אני רוצה שאנחנו כאן, בבית שלנו, נעשה את ההצבעה שלנו.
אז מי נגד לעבור ליישוב החדש?
טוב. הדבר השני, תמי,
אני רוצה שנדבר לבד בחדר שלך.
אני רק רוצה לדעת שאת בסדר, ושלא פגעו בך.
אם את לא רוצה לספר לי, את לא חייבת.
את יכולה לספר למישהו אחר,
ליועצ ת, לפסיכולוגית.
את יכולה לרשום את זה על דף אם לא נעים לך ממני.
אבל זה לא טוב לשתוק.
טוב לי לשתוק עכשיו, אימא.
אני בסדר.
אני מאמינה לך.
אני סומכת עלייך.
אני בסדר.
אל תדאגי.
אתה הולך?
יש לי הסעה הבוקר.
אתה לא רוצה לשתות משהו לפני שאתה יוצא? -לא, תודה,
אני כבר ממש מאחר. תודה.
צריכה טרמפ לבית-ספר?
חכה רגע, אני אביא את התיק שלי.
למה ברחת הבוקר? - גם את ברחת, לא?
מה זאת אומרת?
את בדרך כלל הולכת לבית הספר בשש ועשרים בבוקר?
אז אין לך הסעה?
אימא שלי תיעלב. - את חושבת?
היא אוהבת להיעלב.
אז אולי באמת זה לא רעיון טוב לספר לה שאין הסעה הבוקר.
תגיד...
למה לא התחתנת?
כנראה משהו לא בסדר אצלי. - אני שואלת ברצינות.
אני עונה לך ברצינות.
יש אנשים שהקב"ה לא רוצה שהם יתחתנו כדי שהם לא יתרבו.
אז הוא מקלקל להם משהו באישיות.
משהו קטן שבהתחלה לא שמים לב לזה.
אבל המשהו הזה גורם להם להישאר לבד.
זה לא נשמע לי הגיוני.
אני מכירה כמה אנשים נשואים שלא יכול להיות שהקב"ה רוצה שהם יתרבו.
אז אתה חושב שלא תתחתן אף פעם?
רוב הסיכויים שלא.
אימא שלי תהיה עצובה להתעורר ולראות שאתה לא שם. -את חושבת?
אני חושבת שכן.
אז מה, לא נראה אותך יותר?
שלום. כנסי. - שלום.
נשב בסלון. תשתי משהו? - לא, תודה.
להביא לך קפה ועוגה? - לא, תודה.
מה שלום תמי? הכל בסדר? - תמי בסדר.
אני שמח לשמוע.
זה נורא מה שקורה פה בסניף.
יש בשבט של תמי ילדים שבאים מבתים מאוד בעייתיים.
את לא תאמיני לסיפורים שאני שומע מיאיר.
אבל כנראה שביישוב זה יהיה הרבה יותר קל.
את בפנים, רחל.
אתמול עשינו הצבעה, ואני התעקשתי שאת תהיי בעלייה הראשונה. זהו זה.
מה, הפתעתי אותך?
עכשיו מתחילים עם הדבר האמיתי. יש המון עבודה.
טוב, לפני שמתחילים עם הדבר האמיתי,
אני בעצם באתי להגיד לך שאני לא רוצה להצטרף לגרעין.
אני מוותרת על המקום שלי.
מה זאת אומרת? - אני לא רוצה להיות שם.
אני לא מבין.
אני המומה. את יודעת כמה מוטקה עבד קשה כדי להכניס אותך?
זה היה החלום שלך. את יכולה להסביר לי מה קרה?
טוב, אני בטוחה שתמצאו משפחה מספיק טובה במקומנו.
טוב, אז...
אני המומה. אני פשוט המומה. - מספיק להיות המומה מכל דבר.
אל תדבר אליי ככה!
טוב, אני חושבת שאני אזוז.
ואני מאחלת לכם המון בהצלחה.
דרך אגב, אם את לא רוצה שיצא לך שם של בררנית,
כדאי שתחזירי טלפונים למשה וינשטוק.
זה גם לא יפה כלפינו.
שולה, כמה בררנית אני יכולה להיות אם אני חברה שלך כל השנים האלה?
איזה כפיות טובה!
היי. - היי.
איך ידעת איפה אני גר? - היה רשום בדף קשר.
רפי, אתה בא? - רגע, גוזלן, אני עוד מעט בא.
אני מרגיש מה זה חרא על מה שהיה במדורה.
בשביל מה באת לשם בכלל?
בשבילך.
נראה אותך?
אתה רוצה לראות אותי? - כן.
ואני החלטתי, שבכל מחיר, לא משנה מה,
השנה יהיה לי טוב.
תניעי!